Pred rokom sme na tomto mieste avizovali stagnáciu slovenskej ekonomiky v roku 2013. 
K nej nakoniec papierovo nedošlo a HDP si zrejme pripísal za celý rok pozitívny prírastok okolo 1 %. 
Detailná štruktúra tohto rastu však veľa pozitívnych správ neodhalila. 
Mierny rast si slovenská ekonomika pripísala opäť len vďaka dopytu zo zahraničia, domáci dopyt pokračoval naďalej v poklese. 
Obzvlášť znepokojujúce je pokračovanie prepadu nových kapitálových investícií, ktoré počas prvých troch štvrťrokov medziročne klesli o takmer 8 % a oproti pred krízovému maximu zaostávajú už o štvrtinu. 
Ich vlaňajší pokles je dôsledkom nielen zníženia dopytu, ale aj zmien v domácom podnikateľskom prostredí, ktoré boli ďalšou brzdou investícií. 
Spomeňme zvýšenie daňového a odvodového bremena, ale aj sprísnenie Zákonníka práce. 
Hoci teda hospodársky rast zaznamenal aspoň štatistické plus, podniky na ziskoch a ani pracovný trh z tohto rastu neťažili. 
Práve naopak, zisky nefinančných spoločností klesli a nezamestnanosť stúpla na najvyššiu úroveň od roku 2004. 
Na poli pracovného trhu priniesol čiastočnú úľavu aspoň záver roka, keď sa nezamestnanosť konečne stabilizovala a obavy zo straty zamestnania medzi ľuďmi klesli. 
Stabilizovať sa tak podarilo aj súkromnú spotrebu, čo pre maloobchodníkov znamenalo po dlhých rokoch poklesu tržieb konečne vítanú úľavu. 
Na poli cenového vývoja došlo v uplynulom roku k výraznému poklesu inflačných tlakov. 
Spomalenie rastu cien ovplyvnil slabý domáci dopyt, ale aj pomalý rast cien tovarov dovážaných zo zahraničia. 
Celkovo tak inflácia v závere roka klesla na historické minimum 0,4 %, čo pomohlo tiež rastu reálnych miezd. 
Okrem klesajúcej inflácie však štatistický rast miezd potiahol aj presun vykazovaných príjmov z dohôd do pracovných zmlúv. 
Po očistení od tohto efektu a s prihliadnutím na pokles počtu zamestnancov príjem domácnosti prinajlepšom stagnoval. 
A tak ani domácnosti nedokázali v uplynulom roku ťažiť z mierneho rastu ekonomiky. 
Pokles inflácie bol fenoménom nielen na Slovensku, ale aj v eurozóne ako takej, kde rast spotrebiteľských cien poklesol výrazne pod cieľovú úroveň blízko dvoch percent. 
ECB v reakcii na tento vývoj znížila v máji a v novembri svoje úrokové sadzby, čo znamenalo pokles kľúčovej refinančnej sadzby na nové historické minimum 0,25 %. 
Zároveň sa zaviazala držať oficiálne úrokové sadzby na nízkych úrovniach dlhší časa prinajmenšom do polovice roku 2015 umožniť bankám bez limitné krátkodobé financovanie. 
Pokračovanie expanzívnej menovej politiky malo za následok pokles Euriboru na nové historické minimá. 
Priemerná úroveň 3mesačného Euriboru v roku 2013 tak bola 0,220 %, v porovnaní s 0,574 % v roku 2012. 
Zároveň sa v priebehu roka znižovali aj prémie požadované investormi pri nákupe dlhopisov slovenskej vlády. 
Dôsledkom tohto vývoja bolo výrazné zníženie výnosnosti investícií do cenných papierov, ktoré tvoria takmer 23 % celkových aktív slovenského bankového sektora. 
V takomto externom prostredí slovenský bankový sektor v roku 2013 zaznamenal len mierny, dvojpercentnýrast aktív. 
Objemy vkladov aj úverov rástli, vklady o štyri percentá a úvery o šesť percent, no v jednotlivých segmentoch bol vývoj veľmi rozdielny. 
V úveroch bol rast objemov ťahaný len sektorom domácností, zatiaľčo objem úverov domácim podnikom pokračoval v poklese. 
Vklady, naopak, rástli hlavne vďaka korporátnym klientom. 
Domácnosti kvôli nízkym úrokovým sadzbám presmerovali tvorbu úspor z bankových vkladov do podielových fondov, ktoré ponúkali atraktívnejšie zhodnotenie ako termínované vklady. 
Do nového roku vstupujeme s citeľne lepšími vyhliadkami ako na začiatku uplynulého roka. 
Rozbehnúť by sa mohla tak domáca ekonomika, ako aj zahraničie. 
Nemecko, ktoré je kľúčovým obchodným partnerom Slovenska, vykročilo dobre. 
Nemecké podniky sa cítia komfortnejšie ako pred rokom a lepšie sú aj očakávania. 
K rastu by sa mala vrátiť aj eurozóna ako celok, čo zlepšuje výhľad pre náš export. 
Ten predstavoval kľúčový hnací motor slovenskej ekonomiky v ostatných rokoch a zrejme ním ostane aj v roku 2014. 
Po rokoch poklesu by pozitívny príspevok k rastu HDP mohol prísť aj zo spotreby domácností. 
Prieskumy dôvery domácností totiž v závere roku 2013 priniesli povzbudivé správy. 
Obavy zo straty zamestnania výrazne poklesli, čím celková dôvera domácností vzrástla nad dlhodobý priemer, a to spotrebiteľov konečne povzbudzuje k väčším nákupom. 
Tomu, že nepôjde o výrazné oživenie, napovedá vysoká úroveň nezamestnanosti. 
Hoci by sa ekonomika v budúcom roku mala vrátiť k vyššiemu rastu, pracovný trh výraznejšie zlepšenie zrejme nezaznamená. 
Historicky slovenská ekonomika tvorila nové pracovné miesta a znižovala nezamestnanosť, len keď rast HDP prekonal 3,5 %. 
Takýto rast sa však neočakáva. 
Navyše medzi oživením HDP a oživením pracovného trhu je oneskorenie, typicky 2 kvartály. 
Celkový obraz, ktorý nám ponúkajú všetky dostupné štatistiky z pracovného trhu, nateraz naznačujú prinajlepšom jeho stabilizáciu. 
V roku 2014 očakávame len veľmi slabý rast trvalých pracovných miest. 
Masívnejšie oživenie by mohlo nastať najskôr v roku 2015. 
Na poli cenového vývoja očakávame, že v úvode roka ostane inflácia veľmi nízka, no neskôr s oživením ekonomiky a spotreby sa pravdepodobne začne postupne zvyšovať. 
Celoročný priemer na rok 2014 sa však zrejme výrazne posunie pod 1,4 % priemernú úroveň roku 2013. 
Investičný dopyt, ktorý je kľúčovým faktorom pre korporátne úverovanie, si vďaka stabilizácii vonkajšieho aj domáceho prostredia pravdepodobne už pokles roku 2013 nezopakuje. 
Na zdravý rast to však zatiaľ nevyzerá. 
Vo verejnom sektore sú škrty v kapitálových výdavkoch hlavným prostriedkom fiškálnej konsolidácie na výdavkovej strane a súkromný sektor stále reportuje nedostatočné využívanie súčasných výrobných kapacít.