S investíciou do Dlhopisov sú spojené určité riziká.
Pred akýmkoľvek investičným rozhodnutím týkajúcim sa Dlhopisov by mal každý potenciálny investor starostlivo posúdiť a rozhodnúť o týchto rizikových faktoroch a iných investičných faktoroch na základe informácií uvedených v tomto Základnom prospekte a príslušných Konečných podmienkach, Zhrnutiach a Dodatkoch, ktoré môžu byť vypracované v budúcnosti, ako aj na základe informácií uvedených v dokumentoch uvedených v článku 4 s názvom „Dokumenty zahrnuté prostredníctvom odkazu“.
Každý z rizikových faktorov uvedených nižšie môže mať významný vplyv na finančné výsledky Emitenta a/alebo jeho schopnosť plniť si svoje záväzky z Dlhopisov.
Nasledujúci prehľad rizík nemôže byť posudzovaný ako konečný a Emitent nezaručuje, že okrem nasledovných rizikových faktorov neexistujú aj ďalšie, ktoré by mali vplyv na Emitenta, prípadne na ním vydané Dlhopisy.
Z tohto dôvodu by mali budúci investori vykonať svoje vlastné nezávislé posúdenie všetkých rizikových faktorov a posúdiť všetky ostatné časti tohto Základného prospektu.
Na schopnosť Emitenta plniť si svoje záväzky z Dlhopisov môžu vplývať nižšie uvedené rizikové faktory.
Rizikové faktory sú uvedené v obmedzenom počte kategórií v závislosti od ich povahy.
Rizikové faktory opísané nižšie sú zoradené podľa ich významnosti tak, že v každej kategórii sú ako prvé uvedené najpodstatnejšie rizikové faktory.
Potenciálni investori by si mali pred prijatím akéhokoľvek investičného rozhodnutia dôkladne prečítať tento článok o rizikových faktoroch, aby porozumeli rizikám spojeným s Emitentom a nadobudlo lepší obraz schopnosti Emitenta plniť povinnosti súvisiace s vydanými Dlhopismi a opísané v príslušných Konečných podmienkach.
Emitent sa domnieva, že nasledujúce rizikové faktory by mohli ovplyvniť jeho schopnosť plniť si povinnosti vyplývajúce z Dlhopisov.
Rizikové faktory spojené s Emitentom boli rozdelené do týchto kategórií:  makroekonomické rizikové faktory s dopadom na Emitenta;  rizikové faktory spojené s trhom a klientskym sektorom s dopadom na Emitenta;  rizikové faktory spojené s finančnou situáciou a úverovou bonitou Emitenta;  právne a regulačné rizikové faktory spojené s Emitentom; a  rizikové faktory spojené s operáciami a vnútornými kontrolami Emitenta.
Emitent môže byť nepriaznivo ovplyvňovaný dopadmi pandémie COVID-19, prudko rastúcimi nákladmi na energie, politickými a hospodárskymi rizikami vyplývajúcimi z konfliktu medzi Ruskom a Ukrajinou, možným zväčšovaním sa rozpätí po ukončení nákupov aktív zo strany ECB a inými negatívnymi makroekonomickými a trhovými faktormi, vrátane potenciálnej korekcie na trhu s nehnuteľnosťami.
Na obchodnú výkonnosť Emitenta bude mať dopad najmä celková výkonnosť slovenskej ekonomiky.
Vysoký stupeň otvorenosti slovenskej ekonomiky ju predurčuje k veľkej citlivosti na vývoj vonkajšieho makroekonomického prostredia, ktoré je v súčasnosti veľmi neisté.
Ani nie tak z hľadiska reálneho rastu globálnej ekonomiky, ktorá sa zdá byť predurčená zostať pomerne robustná aj v roku 2022 (podľa najnovšieho svetového ekonomického výhľadu MMF na úrovni 4,4 %1 ), a to aj napriek pretrvávajúcej hrozbe pandémie a rozsiahlemu spomaleniu po oživení spojenom so znovuotvorením.
Neistota súvisí s pretrvávajúcimi výpadkami v dodávateľských reťazcoch a objavením sa znakov nadmerného dopytu v Spojených štátoch.
To vedie k zmene smerovania menových politík, ktorá je celkovo rýchlejšia, ako sa predpokladalo pred rokom, s významnými dôsledkami aj pre finančné trhy.
Samostatným a bezprecedentným rizikovým faktorom je invázia Putinovského Ruska na Ukrajinu Putinovým Ruskom, ktorá začala v čase písania tohto Základného prospektu, dňa 24. februára 2022.
Tento útok sa stretol s výzvami lídrov EÚ a NATO po tvrdých sankciách voči Putinovmu režimu, čo opäť utlmí rast a zvýši infláciu.
Nie je však možné predvídať, nieto ešte kvantifikovať všetky možné scenáre, keďže tento útok ohrozuje bezpečnostnú infraštruktúru, ktorá v posledných desaťročiach zabezpečuje mier a stabilitu v Európe.
Okamžitá reakcia trhu bola predvídateľne útek k bezpečným aktívam, no celkový dopad bude jednoznačne známy až vtedy, keď sa udalosti rozvinú.
Týmito udalosťami je ohrozené najmä Slovensko, ktoré je priamym susedom Ukrajiny a teda prirodzenou destináciou vojnových migrantov.
Slovensko je tiež kľúčovou tranzitnou krajinou pre ruský plyn cez Ukrajinu do západnej Európy, ktorá je teraz jednoznačne ohrozená.
Slovensko je pritom politicky veľmi krehké a tieto udalosti by mohli podkopať stabilitu prozápadnej vládnej koalície.
V prieskumoch v poslednom čase získava podporu proautoritárska opozícia.
Stabilita vlády je pre makrovýhľad kľúčová, v neposlednom rade pre závislosť Slovenska od financií z EÚ, ktorá by bola ohrozená v prípade výmeny vlády pred riadnymi voľbami v roku 2024.
Upozorňujeme, že v základnom scenári predpokladáme, že kapitálové výdavky budú v rokoch 2022 – 2023 prispievať až 75 % predpovedaného priemerného rastu vo výške 4,5 %, pričom väčšina z nich bude spojená s investičným cyklom financovaným z fondov EÚ a bude sa čoraz viac zameriavať na prechod na ekologické technológie.
S podobným podielom príspevku investícií k prognóze rastu reálneho HDP počítajú aj najnovšie projekcie Národnej banky Slovenska2 a Inštitútu finančnej politiky Ministerstva financií3.
Zdá sa, že riziká pandémie COVID-19, ktoré pretrvávajú, ustupujú, pretože najnovšia vlna variantu Omicron sa vo všeobecnosti považuje za poslednú s relatívne krátkym trvaním.
Základný scenár predpokladá zrušenie zostávajúcich obmedzení súvisiacich s COVID-19 a návrat k mobilite a sociálnej interakcii pred pandémiou od jari 2022.
Vzhľadom na veľmi nízku preočkovanosť4 slovenskej populácie (51 % s aspoň jednou dávkou a 27 % s 3. dávkou, čo je najnižšia hodnota v strednej a východnej Európe), nemožno riziko závažného dopadu na Slovensku úplne vylúčiť, ak vznikne nová globálna mutácia, ktorá si vynúti nové lockdowny a prerušenia hospodárskej činnosti.
Najbezprostrednejšie a najväčšie riziko predstavujú prudko stúpajúce náklady na energie.
Ich nárast na trojnásobok v porovnaní s minulým rokom môžu prinútiť niektoré spoločnosti, aby skončili a stiahli pracovné miesta z trhu práce ešte predtým, než sa vôbec zotavia z dopadu pandémie.
A spolu s rastúcimi cenami potravín môžu predstavovať hrozbu pre mnohé domácnosti čeliace nepriaznivej finančnej situácii, s nepriaznivým dopadom na súkromnú spotrebu a sociálnu štruktúru.
Rastúca inflácia medzitým tlačí finančné trhy k očakávaniu vyšších úrokových sadzieb.
ECB bola doteraz rozhodne veľmi trpezlivá – najmä voči centrálnym bankám v krajinách susediacich so Slovenskom – a pred rokom 2023 ani nenaznačila zrušenie oficiálnych sadzieb.
ECB však sťahuje menovú podporu prostredníctvom zníženia nákupov aktív s cieľom úplne ich ukončiť do roku 2023.
Pre Slovensko, ktoré bolo jedným z hlavných príjemcov nákupov aktív ECB, predstavuje ich budúci koniec mimoriadnu hrozbu a výzvu na udržanie nedávneho nízkeho 10-ročného rozpätia5 medzi štátnymi dlhopismi a nemeckými štátnymi dlhopismi vo výške 30 bázických bodov.
Bankový sektor v roku 2021 zažil oživenie celkovej ziskovosti na takmer rekordnú úroveň, aj keď z veľkej časti v dôsledku nižšej tvorby opravných položiek, keďže pandémia COVID-19 mala oveľa menší vplyv na kvalitu aktív, ako sa očakávalo.
Po očistení o neopakujúce sa faktory však základná ziskovosť sektora v posledných rokoch stagnuje, keďže nízke úrokové sadzby a tvrdá konkurencia udržiavajú marže pod tlakom, zatiaľ čo príjmy z poplatkov rastú zo stále veľmi nízkej základne v porovnaní s EÚ.
Potenciálne zvýšenie úrokových sadzieb by určite spôsobilo zvýšenie výnosov bánk.
Zároveň však môže predstavovať výzvu pre pokračujúci rýchly rast hypotekárnych úverov, ktoré sú v posledných rokoch kľúčovým určujúcim faktorom rastu aktív slovenského bankového sektora.
Nesmieme zabúdať na skutočnosť, že dostupnosť bývania6 sa v posledných rokoch udržiavala na historicky takmer najlepších podmienkach len vďaka klesajúcim nákladom na hypotéky, a preto zvrátenie doterajšieho klesajúceho trendu úrokových sadzieb môže priniesť zásadnú zmenu na trhu úverov a bývania.
Pokiaľ ide o odchod Spojeného kráľovstva z jednotného trhu k 1. januáru 2021, zmeny vo vzťahu Spojeného kráľovstva s EÚ môžu mať dopad na podnikanie Emitenta.
Dňa 29. marca 2017 uplatnilo Spojené kráľovstvo článok 50 Zmluvy o Európskej únii a oficiálne oznámilo EÚ svoje rozhodnutie vystúpiť z EÚ.
Dňa 31. januára 2020 Spojené kráľovstvo odstúpilo od EÚ, pričom prechodné obdobie sa skončilo 31. decembra 2020 o 23:00.
Zmluva o Európskej únii a Zmluva o fungovaní Európskej únie preto prestali platiť pre Spojené kráľovstvo.
Zákon o Európskej únii   z roku 2018 (v znení zákona o Európskej únii (dohoda o odstúpení) z roku 2020) a vykonávacie právne predpisy prijaté na ich základe zabezpečujú, že v Spojenom kráľovstve existuje funkčné právo.
Dohoda o obchode a spolupráci medzi EÚ a Spojeným kráľovstvom (Dohoda o obchode a spolupráci), ktorou sa riadia vzťahy medzi EÚ a Spojeným kráľovstvom po skončení prechodného obdobia pre Brexit a ktorá sa predbežne uplatňovala do ukončenia ratifikačných postupov, nadobudla účinnosť dňa 1. mája 2021.
Dohoda obchode a spolupráci nevytvára podrobný rámec na riadenie cezhraničného poskytovania regulovaných finančných služieb zo Spojeného kráľovstva do EÚ a z EÚ do Spojeného kráľovstva.
Presný dopad na podnikanie Emitenta je ťažké určiť.
Nie je možné poskytnúť žiadnu záruku, že tieto záležitosti nebudú mať nepriaznivý vplyv na schopnosť Emitenta plniť svoje záväzky vyplývajúce z Dlhopisov a/alebo trhovú hodnotu a/alebo likviditu Dlhopisov na sekundárnom trhu.
Pred konečným a definitívnym vystúpením Spojeného kráľovstva z EÚ Emitent zaznamenal zvýšený dopyt svojich obchodných partnerov zo Spojeného kráľovstva po presmerovaní určitých obchodných aktivít na ich existujúce alebo novo založené spriaznené spoločnosti so sídlom v regióne EHP.
Vzhľadom na prevažujúci cezhraničný prvok (týkajúci sa Spojeného kráľovstva) v príslušných činnostiach boli najviac ovplyvnené deriváty Emitenta, korešpondenčné bankovníctvo a zúčtovanie devíz, vrátane vzťahov týkajúcich sa sprostredkovania s externými predajcami Emitenta.
Pri hľadaní spôsobov, ako minimalizovať riziká spojené s možnými právnymi obmedzeniami vyplývajúcimi z toho, že Spojené kráľovstvo sa pre EÚ stane treťou krajinou, a s pretrvávajúcim záujmom naďalej poskytovať služby európskym klientom aj po Brexite, postihnuté britské spoločnosti väčšinou obnovili alebo presunuli svoje súčasné a budúce operácie do svojich pridružených subjektov v EÚ, so sídlom v Nemecku, Francúzsku alebo Holandsku.
V reakcii na tieto opatrenia prijal Emitent preventívne opatrenia a plán pokračovania podnikania s cieľom zabrániť akémukoľvek pozastaveniu obchodnej alebo prevádzkovej činnosti v situácii po vykonaní Brexitu.
V pláne sa vymedzili kritické cieľové činnosti, ktoré sa majú vykonať, a príslušné časové harmonogramy, okrem iného vrátane rýchlej akvizície nových klientov mimo Spojeného kráľovstva, ukončenia existujúcich obchodov alebo ich prevodov na nové protistrany, prepracovania existujúcich zmlúv.
Aj keď akčný plán načrtol niekoľko rôznych prístupov, ako sa vysporiadať s následkami po Brexite, s výnimkou implementácie operačného usporiadania s novými zákazníkmi mimo Spojeného kráľovstva a požiadavky na účtovanie nových obchodov na tieto nové subjekty, Emitent sa dodnes v praxi nestretol so žiadnymi inými bezprostrednými dopadmi súvisiacimi s Brexitom na jeho obchodné operácie alebo iné obchodné činnosti.
Trvanie pandémie ochorenia COVID-19 a jeho ekonomický dopad majúci za následok vyššie očakávané riziká budú pravdepodobne pokračovať v ovplyvňovaní ziskovosti Emitenta.
Napriek rôznym vládnym opatreniam zameraným na zmiernenie negatívnych dopadov pandémie na finančnú pozíciu a ekonomickú životaschopnosť spotrebiteľov a podnikateľov, ktoré boli prijaté od vypuknutia pandémie a ktoré sú naďalej platné k dátumu Základného prospektu, pretrváva očakávanie, že Emitent bude čeliť nárastu nesplácaných úverov a opatreniam na vymáhanie práva voči jeho povinným osobám, ktoré sú v omeškaní.
Vzhľadom na rýchle prispôsobenie sa celej spoločnosti (vrátane podnikateľského prostredia) novým vzorcom životného štýlu a praxi sociálneho dištancovania, Emitent môže aj naďalej čeliť klesajúcim trendom hrubých tržieb tých kategórií produktov, ktoré sa distribuujú predovšetkým prostredníctvom tradičnej pobočkovej siete, v ktorých je predajná stratégia založená na osobnom kontakte s jeho zákazníkmi.
Na druhej strane výzvy, ktoré prináša pandémia, prinútili Emitenta, aby čo najviac využil potenciál existujúcich alebo nových online technológií alebo iných nástrojov na priamu komunikáciu.
Postupná implementácia týchto nových technológií a nástrojov do procesov Emitenta od vypuknutia pandémie úplne nanovo definovala a transformovala súčasné modely prevádzky, organizácie práce a obsluhy klientov a prispela k šíreniu nákladovo efektívnejších marketingových a servisných postupov založených na zdokonalenej automatizácii a digitalizácii.
Tieto zmeny mali do určitej miery dopad na finančnú situáciu Emitenta, pretože implementácia nových nástrojov a procesov pravdepodobne priniesla v počiatočnej fáze ďalšie fixné náklady.
Nepovažujú sa však za také náklady a výdavky, ktoré majú podstatný dopad na celkovú finančnú situáciu, tržby alebo vyhliadky Emitenta a jeho podnikanie v bankovom sektore.
Národná rada Slovenskej republiky prijala niekoľko legislatívnych opatrení v súvislosti so situáciou pandémie ochorenia COVID-19, z ktorých niektoré majú negatívny dopad na finančnú pozíciu, príjmy a vyhliadky Emitenta a jeho bankové podnikanie.
Niektoré z opatrení, ako napríklad všeobecný zákaz speňaženia alebo vymáhania zabezpečenia, ktoré boli prijaté Národnou radou Slovenskej republiky, už nie sú účinné.
Iné, ako napríklad dočasná ochrana podnikateľov, boli nahradené prísnejšou legislatívou, ktorej cieľom je dosiahnuť podobný účinok.
Dňa 8. decembra 2020 prijala Národná rada Slovenskej republiky zákon 421/2020 Z. z. o dočasnej ochrane podnikateľov vo finančných ťažkostiach (ďalej len Zákon o dočasnej ochrane), ktorý nadobudol účinnosť 1. januára 2021.
Podnikateľ, ktorý má na Slovensku centrum hlavných záujmov a ktorý spĺňa určité zákonné požiadavky, môže požiadať o dočasnú ochranu (na trojmesačné obdobie, ktoré sa môže ešte predĺžiť) od svojich veriteľov.
Na to, aby mohol podnikateľ využívať dočasnú ochranu, musí podať žiadosť na príslušnom súde, kde podnikateľ zároveň potvrdí, že dočasná ochrana bola schválená väčšinou jeho veriteľov (počítané na základe výšky ich pohľadávok).
Medzi hlavné dopady udelenia dočasnej ochrany patria:  nemožnosť začatia konkurzného konania;  nemožnosť vymáhania záložného práva voči podnikateľovi, ktorý je pod dočasnou ochranou; alebo;  obmedzené ukončenie dohôd s podnikateľmi pod dočasnou ochranou.
Podľa Zákona o dočasnej ochrane môže každý podnikateľ požiadať o ochranu do 31. decembra 2022.
Je tiež ťažké predvídať, aký bude dopad na dlžníkov Emitenta (a v dôsledku toho na Emitenta a jeho podnikanie) po ukončení dočasnej ochrany, pretože značný počet z nich môže stále čeliť finančným problémom a môže skončiť v platobnej neschopnosti a zbankrotovať alebo čeliť reštrukturalizačnému konaniu.
To by mohlo mať negatívny dopad na Emitenta, jeho podnikanie a jeho finančnú situáciu.
Emitent, rovnako ako celý sektor bankových a finančných služieb, môže byť negatívne poznačený množstvom faktorov ako sú napríklad všeobecné trhové podmienky, výkonnosť finančných trhov, úrovne úrokových sadzieb, výkyvy kurzov, legislatívne zmeny, ako aj zmeny regulácie zo strany centrálnych bánk.
Zhoršenie situácie na trhu môže negatívne ovplyvniť dopyt po Emitentom poskytovaných produktoch a službách.
Negatívny vývoj týchto faktorov môže taktiež ohroziť schopnosť klientov uhrádzať svoje záväzky, čo by mohlo mať negatívny dopad na Emitenta a potenciálne by to mohlo predstavovať riziko neplnenia si svojich záväzkov.
Ekonomická a finančná činnosť a finančný stav Emitenta tiež do veľkej miery závisia od stupňa úverovej spoľahlivosti jeho klientov.
Porušenie uzavretých dohôd a východiskových záväzkov zo strany klientov alebo akýkoľvek nedostatok informácií alebo nesprávnych informácií, ktoré poskytli o svojej finančnej a úverovej situácii, by preto mohol mať negatívny vplyv na hospodársku a/alebo finančnú situáciu Emitenta.
Na expozíciu úrokového rizika Emitenta má v každom momente vplyv viacero scenárov, vrátane zmien celkovej úrovne úrokových sadzieb, zmien vo vzťahoch medzi hlavnými trhovými sadzbami (základné riziko), zmien sklonu a tvaru výnosovej krivky (riziko krivky), zmien likvidity kľúčových finančných trhov alebo volatility trhových sadzieb v rôznych menách, konsolidácie expozícií na základe rôznych korelácií medzi menami, a tlaku na modely správania.
Napriek tomu, že Emitent uplatňuje politiky na zaistenie a zmiernenie úrokového rizika s cieľom ochrániť svoje aktíva pred zmenami reálnej hodnoty úverov a vkladov v dôsledku pohybov v úrokovej krivke a na zníženie volatility budúcich peňažných tokov súvisiacich s konkrétnym aktívom/pasívom, úrokové sadzby sú vysoko citlivé na mnohé faktory, ktoré Emitent nemôže kontrolovať, a výkyvy úrokových sadzieb môžu mať negatívny dopad na čisté úrokové výnosy Emitenta.
Sektor bankovníctva a finančných služieb v strednej a východnej Európe a najmä v Slovenskej republike, je čoraz viac presýtený, a preto sa Emitent môže stretnúť s rastúcou konkurenciou zo strany domácich aj svetových finančných inštitúcií.
To viedlo k zníženiu sadzieb úverových produktov, a tým k zvýšeniu tlaku na čistú maržu úrokových sadzieb bánk.
Slovenský bankový trh je v súčasnosti veľmi koncentrovaný a napriek tomu, že Emitent má málo konkurentov porovnateľnej veľkosti a podobného rozsahu podnikania, môže Emitent čeliť aj rastúcej konkurencii menej zabehnutých bánk a finančných inštitúcií alebo nových účastníkov, ktorí sa snažia prienik na trh tým, že ponúknu atraktívnejšie úrokové sadzby pre úvery alebo sadzby na vklady a zavedú iné agresívne cenové stratégie.
Súčasný trh nehnuteľností v Slovenskej republike zaznamenáva silný rast.
Nízke úrokové sadzby z nových úverov viedli k nárastu dopytu po nehnuteľnostiach na bývanie, sprevádzaný rastom cien nehnuteľností a objemu hypotekárnych úverov.
Dňa 11. februára 2022 zverejnil Európsky výbor pre systémové riziká (the European Systemic Risk Board, ESRB) varovanie pre Slovensko týkajúce sa rizík na trhoch s nehnuteľnosťami na bývanie, najmä v dôsledku známok nadhodnotenia cien nehnuteľností, vysokého rastu cien nehnuteľností, zvyšujúceho sa zadlžovania domácností a vysokého rastu hypoték.
Podľa ESRB viedla pandémia k prudkému poklesu ekonomickej aktivity s rozdielnym ekonomickým vplyvom na príjmové skupiny domácností.7 Potenciálne rastúca miera nezamestnanosti by mohla viesť k zvýšenému počtu nesplácaných úverov a strát z komerčných a spotrebných úverov, ktoré nesúvisia s nehnuteľnosťami.
Portfóliá komerčných a rezidenčných úverov Emitenta môžu tiež utrpieť straty, ak hodnoty nehnuteľností v budúcnosti klesnú alebo ak sa v dôsledku nedostatkov v správe kolaterálu ukáže, že hodnota zabezpečenia je nedostatočná.
Ak by sa tieto riziká naplnili, mohlo by to mať nepriaznivý vplyv na podnikanie, finančnú situáciu, výsledky činností a vyhliadky Emitenta.
Pokiaľ by sa tieto riziká materializovali, mohlo by to mať nepriaznivý dopad na podnikanie, finančnú kondíciu, výsledky činnosti a vyhliadky Emitenta.
Uvedené riziko sa týka vo všeobecnosti hodnoty záložných práv, ktoré boli zriadené v prospech Emitenta ako záložného veriteľa na zabezpečenie splácania ním poskytnutých úverov.
Prípadný pokles cien rezidenčných nehnuteľností môže mať konkrétne dopad aj na hodnotu krycieho súboru a ukazovateľa krytia Dlhopisov.
V súlade so zákonnými požiadavkami však ukazovateľ krytia nesmie klesnúť pod 105 % hodnoty krytých záväzkov (pozrite taktiež „V prípade výnimočne nepriaznivej okolnosti konkurzu Emitenta nemusia aktíva v krycom súbore postačovať na plné krytie všetkých záväzkov z Dlhopisov“).
Riziko likvidity je riziko neschopnosti Emitenta splniť svoje záväzky riadne a včas.
Emitent môže čeliť čerpaniu nevyužitých viazaných úverových liniek svojich zákazníkov alebo zvýšenej platobnej neschopnosti pri úveroch pre zákazníkov, čo by mohlo viesť k zhoršeniu likvidity Emitenta, pretože zvýšenie požiadavky na financovanie by sa nemuselo zabezpečiť dostatočne a včas.
Zvýšenie spreadov spolu so znížením ratingu môže spôsobiť negatívne precenenie aktív používaných ako záloh.
Dôležitou súčasťou vkladov sú vklady právnických osôb.
Emitent môže čeliť riziku koncentrácie z vkladov právnických osôb spôsobenému okamžitým výberom finančných prostriedkov počas krízy alebo zvýšením rizika reputácie, ktoré vedie k prudkému vyberaniu vkladov v bankách.
Kvôli vysoko otvorenej ekonomike Slovenska môže byť likvidita Emitenta ohrozená spomalením globálneho makroekonomického cyklu a dopadmi prebiehajúcej pandemickej situácie na globálnu ekonomiku.
Potenciálny nárast miery nezamestnanosti by mohol spôsobiť výbery úspor zo strany zákazníkov.
Ak by sa toto riziko stalo skutočnosťou, následne by sa znížila vkladová základňa Emitenta.
Rating Emitenta pridelený Moody’s k dátumu vyhotovenia tohto Základného prospektu neznamená, že udelený rating vyjadruje úplne všetky riziká a teda že nemôže nastať situácia, ktorá by viedla k stratám Emitenta a následne k negatívnemu dopadu na finančné výsledky Emitenta, prípadne na jeho schopnosť plniť si záväzky vyplývajúce z Dlhopisov.
Ratingové ohodnotenie Emitenta predstavuje názor ratingovej agentúry na bonitu Emitenta.
Rating Emitenta môže ratingová agentúra znížiť, pozastaviť alebo odobrať, čo by mohlo mať za následok obmedzenie prístupu k zdrojom financovania Emitenta a následne k vyšším refinančným nákladom.
Všeobecne negatívne zmeny lokálnych aj medzinárodných ekonomických podmienok, inflácia, spotreba obyvateľstva a podnikovej sféry, ekonomický cyklus, nezamestnanosť, obmedzené úverové možnosti a ďalšie faktory, ktoré investor ani Emitent nie je schopný ovplyvniť, môžu mať negatívny vplyv na hospodárenie Emitenta, hodnotu investičného portfólia ako aj trhovú hodnotu cenných papierov vydaných Emitentom.
Emitent je členom Skupiny Intesa Sanpaolo.
Ako v prípade iných slovenských bánk, ktoré sú členmi medzinárodným skupín, aj medzi Emitentom a jeho akcionárom a celou Skupinou Intesa Sanpaolo existujú významné prepojenia, či už ide o vnútroskupinové financovanie, prístup k personálnym a iným zdrojom a knowhow, zdieľanie a vývoj technológií alebo reporting.
Na Emitenta preto môžu mať podstatný nepriaznivý vplyv riziká, ktoré súvisia s podnikaním Skupiny Intesa Sanpaolo a s trhmi, na ktorých pôsobí, medzi ktoré patria hlavne:  Podobne ako sám Emitent (pozrite rizikový faktor Emitent môže byť nepriaznivo ovplyvňovaný dopadmi pandémie COVID-19, globálnymi finančnými a hospodárskymi krízami vrátane dlhovej krízy v eurozóne, rizikom opustenia Európskej únie alebo eurozóny jedným alebo viacerými členskými štátmi a inými negatívnymi makroekonomickými a trhovými faktormi) aj celá Skupina Intesa Sanpaolo bola a môže byť aj naďalej nepriaznivo ovplyvňovaná globálnymi finančnými a hospodárskymi krízami vrátane dlhovej krízy v eurozóne, rizikom opustenia Európskej únie alebo eurozóny jedným alebo viacerými členskými štátmi a inými negatívnymi makroekonomickými a trhovými prostrediami, v súčasnosti aj v dôsledku ekonomických a právnych dopadov rozšírenia pandémie COVID-19.
Skupina Intesa Sanpaolo je týmto rizikám vystavená obzvlášť na jej domovskom talianskom trhu a ostatných európskych trhoch, kde je geograficky koncentrovaná jej činnosť.  Ako každá banková skupina aj Skupina Intesa Sanpaolo čelí kreditnému riziku (riziku nesplácania úverov) v dôsledku zhoršenia ekonomickej situácie alebo aj regulačných zásahov.
Okrem toho Skupina Intesa Sanpaolo čelí ďalším rizikám bežným pre činnosť v bankovom sektore, ako sú nové a sprísňujúce sa regulačné požiadavky (nielen podľa práva Európskej únie ale aj iných krajín) a trhové riziká, ktoré zahŕňajú prostredie nízkych úrokových sadzieb a tlak na úverové marže.
Keďže viaceré krajiny pôsobenia Skupiny Intesa Sanpaolo sú mimo eurozóny, skupina tiež čelí značnému menovému riziku a v dôsledku nepriaznivých kurzových pohybov alebo volatility menových kurzov môže dôjsť k náhlemu zhoršeniu kvality alebo hodnoty úverového portfólia, hodnoty aktív, stratám z otvorených devízových pozícií alebo iným nepriaznivým následkom na finančnú situáciu a výsledky Skupiny Intesa Sanpaolo.  Niektoré trhy Skupiny Intesa Sanpaolo, hlavne tie mimo Európskej únie, patria medzi rozvíjajúce sa trhy s pomerne nestabilným právnym a ekonomickým prostredím, slabou vymožiteľnosťou práva, nestabilnou reguláciou a relatívne vysokým rizikom náhlych a nepriaznivých štátnych zásahov, ako sú napríklad devízové kontroly, úrokové stropy, nútené konverzie úverov do domácej meny, moratória na splácanie záväzkov a podobne.  Skupina Intesa Sanpaolo je vystavená riziku vyplývajúcemu zo súdnych konaní, ktoré vedie alebo ktoré sú proti nej vedené, a tiež ostatným rizikám, ako je strata ratingu, reputačné a prevádzkové riziko a riziko povinnosti financovať programy konsolidácie vládnych rozpočtov, a to aj prostredníctvom zavedenia bankových daní a iných poplatkov.
Keďže tieto a ďalšie riziká na úrovni Skupiny Intesa Sanpaolo nemôže Emitent ovplyvniť, ak by nastal nepriaznivý dopad na Skupinu Intesa Sanpaolo, hoci len v rovine reputačnej, môže to mať nepriaznivé dôsledky na finančnú situáciu, výsledky a činnosť Emitenta.  Finančný sektor, v ktorom Emitent pôsobí, sa považuje za jedno z najviac regulovaných odvetvových prostredí.
Emitent je regulovaná úverová inštitúcia a bol zaradený medzi ďalšie systémovo dôležité inštitúcie v EÚ (O-SIIs).
Emitent sa preto považuje za systémovo významnú finančnú inštitúciu pre slovenský bankový sektor a hospodárstvo.
Emitent podlieha dohľadu národných a európskych regulačných orgánov, jeho činnosť je najmä pod priamym dohľadom Národnej banky Slovenska, Európskej centrálnej banky a Európskeho systému centrálnych bánk.
V reakcii na finančnú krízu v Európe sa európsky bankový sektor stal predmetom významných nových regulácií.
Kľúčovým dokumentom je balíček pozostávajúci z CRR a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami (ďalej len CRD IV), ktorými Európska komisia prijala štandardy Basel III Banky pre medzinárodné zúčtovanie (Bank for International Settlements).
Bol tiež prijatý súbor opatrení, ktorými sa menia viaceré z existujúcich ustanovení stanovených v CRD IV, CRR, BRRD a Nariadení SRM.
Väčšina týchto nových pravidiel platí od 28. júna 2021.
Kľúčové zmeny sú   kapitálové požiadavky citlivejšie na riziko, najmä v oblasti trhového rizika, úverového rizika protistrany a pre expozície voči centrálnym protistranám;   záväzný koeficient pákového efektu na zabránenie tomu, aby sa inštitúcie vystavovali nadmernému pákovému pôsobeniu;  záväzný čistý stabilný koeficient financovania s cieľom riešiť prílišné spoliehanie sa na krátkodobé veľkoobchodné financovanie a znížiť dlhodobé riziko financovania; a   požiadavka na celkovú kapacitu na absorpciu strát (ďalej len TLAC) pre globálne systémovo dôležité banky a iné úverové inštitúcie.
Kvôli prebiehajúcej implementácii týchto opatrení je Emitent vystavený dodatočným nárokom na kapitálovú primeranosť (napr. v podobe kapitálových vankúšov) a plnenie iných ukazovateľov (napr. v oblasti likvidity).
Navyše tieto požiadavky môžu spôsobiť, že Emitentovi vzniknú dodatočné náklady a povinnosti, dôsledkom čoho bude musieť Emitent zmeniť svoju obchodnú stratégiu alebo môžu mať iný negatívny dopad na jeho podnikanie, ponúkané produkty a služby, a tiež na hodnotu jeho aktív.
Emitent nemusí byť schopný dostatočne a včas zvýšiť svoj kapitál alebo oprávnené záväzky.
Pokiaľ by Emitent nebol schopný naplniť regulačné požiadavky na kapitálovú primeranosť alebo oprávnené záväzky, prípadne iné ukazovatele, jeho súkromný úverový rating by mohol byť znížený a cena jeho financovania by sa mohla zvýšiť a/alebo by príslušné orgány mohli uložiť pokuty, sankcie alebo prijať iné regulačné opatrenia.
Takéto okolnosti by mali podstatný nepriaznivý dopad na podnikanie Emitenta, jeho finančnú situáciu a výsledky jeho činnosti.
V dôsledku prijímania a prebiehajúcej implementácie týchto opatrení je Emitent vystavený dodatočným nárokom na kapitálovú primeranosť (napr. v podobe kapitálových vankúšov) a plnenie iných ukazovateľov (napr. v oblasti likvidity).
Navyše tieto požiadavky môžu spôsobiť Emitentovi dodatočné náklady a povinnosti, dôsledkom čoho bude musieť Emitent zmeniť svoju obchodnú stratégiu alebo môžu mať iný negatívny vplyv na jeho podnikanie, ponúkané produkty a služby a tiež na hodnotu jeho aktív.
Emitent nemusí byť schopný dostatočne a včas zvýšiť svoj kapitál alebo oprávnené záväzky.
Pokiaľ by Emitent nebol schopný naplniť regulačné požiadavky na kapitálovú primeranosť alebo oprávnené záväzky, prípadne iné ukazovatele, jeho úverový rating by mohol byť znížený a cena jeho financovania by sa mohla zvýšiť a/alebo by príslušné orgány mohli uložiť pokuty, sankcie alebo iné regulačné opatrenia.
Takéto okolnosti by mali podstatný nepriaznivý dopad na podnikanie Emitenta, jeho finančnú situáciu a výsledky.
K stabilite bankového sektora by mala prispieť aj Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ zo dňa 15. mája 2014, ktorá stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností (Bank Recovery and Resolution Directive, ďalej len BRRD).
BRRD bola v Slovenskej republike implementovaná zákonom 371/2014 Z. z. o riešení krízových situácií na finančnom trhu, v znení neskorších predpisov (ďalej len Zákon o riešení krízových situácií).
Tento zákon obsahuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a vyžaduje od inštitúcií, aby pripravili „ozdravovacie plány“ stanovujúce dohody a opatrenia, ktoré môžu byť využité v prípade podstatného zhoršenia pozície finančnej inštitúcie na obnovu jej životaschopnosti z dlhodobého hľadiska.
Emitenta ako významnej banky sa týka aj jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií  , ktorý sa uplatňuje od januára 2016.
Jeho úlohou je centralizovať kľúčové kompetencie a zdroje pre riadenie zlyhania úverovej inštitúcie v zúčastnených členských štátoch Bankovej únie.
SRM sa riadi:   Nariadením Európskeho parlamentu a Rady  806/2014 z 15. júla 2014, ktorým sa stanovujú jednotné pravidlá a jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností v rámci Jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a Jednotného fondu na riešenie krízových situácií a ktorým sa mení nariadenie  1093/2010 (Nariadenie o jednotnom mechanizme riešenia krízových situácií) (ďalej len Nariadenie SRM), ktoré sa týka hlavných aspektov mechanizmu a všeobecne kopíruje pravidlá BRRD o ozdravení a riešení krízových situácií úverových inštitúcií; a   medzivládnou dohodou týkajúcou sa niektorých špecifických aspektov SRF (Jednotného fondu na riešenie krízových situácií).
Podľa SRM je Jednotná rada pre riešenie krízových situácií predovšetkým zodpovedná za prijatie rozhodnutí o riešení krízových situácií v úzkej spolupráci s ECB, Európskou komisiou a národnými orgánmi pre riešenie krízových situácií v prípade zlyhania (alebo pravdepodobného zlyhania) Emitenta ako významného subjektu spadajúceho pod priamy dohľad ECB, ak nastala určitá spúšťacia udalosť.
Takáto právna úprava týkajúca sa Emitenta ako banky je sektorovo špecifická a oveľa prísnejšia ako bežný insolvenčný a krízový režim týkajúci sa iných obchodných spoločností.
Rezolučný orgán disponuje právomocou uložiť viaceré opatrenia, z ktorých viaceré sa netýkajú krytých dlhopisov.
Napriek tomu výkon týchto právomocí (ako je napríklad rozdelenie Emitenta alebo uloženie povinnosti vydať nové akcie alebo iné finančné nástroje) rezolučného orgánu je vysoko nepredvídateľný a akýkoľvek návrh alebo očakávanie takéhoto výkonu by mohlo podstatným spôsobom nepriaznivo ovplyvniť Emitenta, jeho činnosť, finančnú situáciu a tiež schopnosť plniť záväzky z Dlhopisov.
S cieľom zabezpečiť efektívnosť nástrojov na záchranu a iných nástrojov na riešenie krízových situácií, musia inštitúcie spĺňať požiadavky na objem minimálnych oprávnených záväzkov (tzv.
MREL), ktorá sa počíta ako percento celkových pasív a vlastných zdrojov a ktorú stanovia príslušné orgány pre riešenie krízových situácií.
Súbor opatrení týkajúcich sa reformy európskeho bankovníctva obsahuje aj smernicu   2019/879 o revízii smernice BRRD  , ktoré boli implementované do Zákona o riešení krízových situácií s účinnosťou od 28. decembra 2020.
BRRD2 zavádza úplnú implementáciu štandardu TLAC a reviduje existujúci režim MREL.
Medzi ďalšie zmeny rámca MREL patria zmeny metodiky výpočtu MREL, kritériá pre oprávnené záväzky, ktoré možno považovať za MREL, zavedenie interných MREL a ďalšie požiadavky na podávanie správ a zverejňovanie informácií o inštitúciách.
Prechodné obdobie na úplné splnenie požiadaviek MREL sa predpokladá do 1. januára 2024.
MREL požiadavka stanovená pre Skupinu Intesa Sanpaolo je v súčasnosti považovaná za dosiahnuteľnú, pričom na jej naplnenie sa vzťahuje dvoj až trojročné prechodné obdobie.
Je však možné, že Emitent bude musieť na splnenie dodatočných požiadaviek vydať nové finančné nástroje zakladajúce oprávnené záväzky, ktoré budú spĺňať podmienky na účely MREL.
Existuje aj riziko, že Emitent alebo Skupina Intesa Sanpaolo nebude schopná splniť požiadavku MREL, čo by mohlo viesť k vyšším nákladom na refinancovanie a regulačným opatreniam.
V budúcnosti môže dôjsť k prijatiu prísnejších a/alebo nových regulačných požiadaviek a zároveň existujúce regulačné prostredie bude pokračovať vo vývoji.
Akýkoľvek takýto regulačný vývoj môže vystaviť Emitenta dodatočným nákladom a povinnostiam, ktoré môžu spôsobiť, že Emitent bude musieť zmeniť svoju obchodnú stratégiu alebo ktoré môžu mať iný negatívny vplyv na jeho podnikanie, ponúkané produkty a služby a tiež na hodnotu jeho aktív.
Pokiaľ by Emitent nebol schopný splniť iné regulačné požiadavky, jeho kreditný rating by mohol byť znížený a cena jeho financovania by sa mohla zvýšiť a/alebo by príslušné orgány mohli uložiť pokuty, sankcie alebo iné regulačné opatrenia.
Pokiaľ nastanú tieto skutočnosti, môže to mať podstatný nepriaznivý dopad na podnikanie Emitenta, jeho finančnú situáciu a výsledky jeho činnosti.
Emitent podlieha regulačnému rámcu pre investičné služby a regulované trhy, ktorý je aktualizovaný smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2014/65/EÚ z 15. mája 2014 o trhoch s finančnými nástrojmi v znení neskorších zmien a doplnkov (ďalej len MiFID II) a príslušnými európskymi a vnútroštátnymi právnymi predpismi a platí od 3. januára 2018.
V rámci MiFID II sa od Emitenta vyžaduje, aby dodržiaval zvýšené regulačné požiadavky, ktoré tiež vedú k zvýšeným nákladom pre Emitenta.
Regulácia ovplyvnila najmä IT, prevádzkovú a servisnú infraštruktúru s priamym dopadom na vzťahy so zákazníkmi.
V súvislosti s poskytovaním investičných služieb Emitent implementoval nové alebo dodatočné požiadavky na zverejňovanie a dokumentáciu o finančných produktoch a s nimi súvisiacich rizík, aby klientovi umožnil kvalifikované investičné rozhodnutie na základe primeraných znalostí o vlastnostiach produktov a ich rizikách.
Emitent okrem toho prispel značnými finančnými a materiálnymi zdrojmi do procesov podporujúcich transparentnosť nákladov, ako aj kvalifikovaný výber ponuky produktov pre klientov na základe posúdenia rôznych faktorov, ktoré sú podstatné pre stanovenie pozitívnych a negatívnych cieľových trhov.
Napriek určitému zníženiu administratívnej záťaže vďaka prijatiu posledného dodatku známeho ako „MiFID II Quick Fix“, implementácia rámca MiFID II stále zostáva komplexnou záležitosťou, ktorá kladie na podnikanie Emitenta dodatočné požiadavky, ktorých splnenie zatiaľ nebolo plne ustálené ani vyhodnotené a Emitent môže čeliť dodatočným nákladom alebo regulačným zásahom v súvislosti s MiFID II, ktoré môžu mať nepriaznivý vplyv na jeho činnosť, finančnú situáciu a výsledky.
Budúci vývoj Emitentových aktív, jeho finančnej pozície a zisku, okrem iného závisí aj na daňovom rámci.
Každá budúca zmena v legislatíve, judikatúre a administratívnych postupoch alebo zvyklostiach daňových úradov alebo iných relevantných orgánov verejnej správy môže negatívne ovplyvniť Emitentove aktíva a finančnú pozíciu a zisk.
Emitent podlieha komplexnej daňovej regulácii, ktorá môže byť v niektorých prípadoch účinná iba krátko, zmenená, doplnená alebo rozdielne aplikovaná.
Aj úroveň výberu daní môže viesť k zavádzaniu nových daní s cieľom zvýšiť daňové príjmy.
V rámci Európskej únie stále existuje návrh na daň z finančných transakcií (ďalej len DzFT).
Po zavedení DzFT by mohli finančné transakcie súvisiace s derivátovými zmluvami a všetky ostatné finančné transakcie (napr. nákup a predaj akcií, dlhopisov alebo obdobných cenných papierov, nástrojov peňažného trhu a podielov v subjektoch kolektívneho investovania) byť zdaňované.
Zdaniteľnú čiastku by mohlo predstavovať všetko, čo predstavuje odplatu zaplatenú alebo dlžnú protistranou alebo treťou stranou v nadväznosti na túto transakciu.
V minulosti došlo k viacerým posunom plánovaného termínu zavedenia DzFT a ani momentálne nie je jasné, či bude DzFT zavedená v navrhnutej podobe, resp. či vôbec.
Pokiaľ by však DzFT bola zavedená, v dôsledku vyšších nákladov by mala negatívny dopad na finančnú pozíciu a zisk Emitenta.
Zmeny v právnych predpisoch na ochranu spotrebiteľa alebo interpretácia zákonov na ochranu spotrebiteľa súdmi alebo orgánmi verejnej moci by mohli viesť k obmedzeniu výšky úrokov alebo poplatkov, ktoré Emitent môže účtovať za poskytovanie niektorých zo svojich produktov alebo služieb a tým viesť k zníženiu príjmov z úrokov alebo poplatkov.
V Slovenskej republike je napríklad zavedený strop na odplatu za poskytnutie spotrebiteľských úverov a sú regulované poplatky za základný bankový produkt, tzv. štandardný účet a tiež za predčasné splatenie úveru na bývanie.
Emitent bol účastníkom viacerých občianskoprávnych a správnych konaní iniciovaných spotrebiteľmi, orgánmi dohľadu alebo združeniami na ochranu spotrebiteľov, následkom ktorých boli pokuty alebo upustenie od vymáhania časti úrokov alebo poplatkov.
Súdne konania sa týkajú prevažne toho, že údajne niektoré zmluvné dojednania, najmä vo vzťahu k spotrebiteľským úverom, porušujú kogentné ustanovenia právnych predpisov na ochranu spotrebiteľov.
Tieto údajné porušenia sa týkajú vymáhateľnosti určitých poplatkov rovnako ako zmluvných dojednaní na úpravu úrokovej miery a výmenných kurzov.
Navyše, akékoľvek zmeny v právnych predpisoch na ochranu spotrebiteľov spomenuté vyššie alebo interpretácia takých právnych predpisov súdmi alebo orgánmi verejnej moci by mohli zhoršiť schopnosť Emitenta ponúkať určité produkty a služby alebo vynucovať dodržiavanie určitých zmluvných dojednaní, obmedziť Emitentov čistý príjem z poplatkov a mať negatívny vplyv na výsledky jeho činnosti.
Emitent musí dodržiavať vnútroštátne a medzinárodné pravidlá a predpisy týkajúce boja proti legalizácii príjmov z trestnej činnosti, korupcii a financovaniu terorizmu.
Tieto pravidlá a nariadenia sa v posledných rokoch stali prísnejšími a v budúcnosti možno budú ešte viac sprísnené a prísnejšie presadzované.
Výrazne sa zvýšila aj intenzita činností v oblasti presadzovania práva zo strany zahraničných orgánov dohľadu, ktoré často vykonávajú svoju jurisdikciu na cezhraničnom základe.
Dodržiavanie týchto pravidiel a nariadení znamená pre banky a iné finančné inštitúcie značnú finančnú záťaž a vedie k závažným technickým problémom.
Akékoľvek porušenie alebo podozrenie z porušenia týchto alebo podobných pravidiel Emitentom môže mať pre Emitenta vážne právne, menové a reputačné dôsledky vrátane sankcií uložených NBS.
Mohlo by to preto mať podstatný nepriaznivý dopad na podnikanie, prevádzkové výsledky ako aj finančnú situáciu, likviditu, vlastné zdroje, vyhliadky a reputáciu Emitenta.
Právna infraštruktúra a vymožiteľnosť práva v Slovenskej republike je menej vyvinutá v porovnaní s niektorými západoeurópskymi krajinami.
Emitent je stranou rôznych súdnych konaní v rámci bežného podnikania, vrátane vymáhania svojich pohľadávok voči dlžníkom alebo iným protistranám.
Nedostatok právnej istoty, neschopnosť dosiahnuť efektívnu zákonnú nápravu včas alebo vôbec, prieťahy v súdnych konaniach, a riziko nového vývoja alebo zmien v uplatňovaní nového právneho poriadku môžu viesť k stratám z investícií a mať podstatný nepriaznivý vplyv na obchodné aktivity, finančné postavenie, výsledky hospodárenia Emitenta a na jeho schopnosť plniť záväzky z Dlhopisov.
Slovenské konkurzné konania často trvajú niekoľko rokov, pokým sa vyriešia, a úroveň vymoženia pre veriteľov je v porovnaní so zvyškom Európskej únie relatívne nízka.
Emitent preto nemôže zabezpečiť, aby jeho práva veriteľa v konkurznom konaní postačovali na to, aby mohol úspešne zinkasovať sumy, ktoré mu dlhujú jeho dlžníci.
Okrem toho sa náklady na súdne spory Emitenta súvisiace s konkurzným konaním jeho dlžníkov alebo protistrán môžu podstatne zvýšiť v dôsledku akýchkoľvek novo prijatých a neotestovaných postupov a možných zmien v predpisoch.
Proces vymáhania zábezpeky v Slovenskej republike je pomerne nákladný a môže trvať niekoľko rokov.
V dôsledku toho je možné, že Emitent nebude môcť za vynaloženia primeraných nákladov včas, alebo vôbec vymôcť zábezpeku zabezpečujúcu úvery a iné úvery poskytnuté Emitentom vrátane hypotekárnych úverov.
Mohlo by to preto mať podstatný nepriaznivý dopad na podnikanie, prevádzkové výsledky, finančnú situáciu, likviditu, vlastné zdroje, vyhliadky a reputáciu Emitenta.  Operačné riziko možno definovať ako riziko straty spôsobenej nevhodnými alebo zle nastavenými internými procesmi, ľuďmi a systémami alebo vonkajšími udalosťami.
Operačné riziko zahŕňa právne riziko a compliance riziko, modelové riziko, riziko ICT a riziko finančného vykazovania; strategické a reputačné riziko nie sú zahrnuté.
Emitent definoval rámec pre riadenie operačných rizík, ktorý pozostáva z identifikácie týchto rizík, ich merania a hodnotenia, monitorovania, riadenia a kontroly, a napriek tomu, že Emitent neustále dohliada na svoje vlastné operačné riziká, môžu sa vyskytnúť určité neočakávané udalosti a/alebo udalosti mimo kontroly Emitenta (vrátane tých, ktoré sú uvedené vyššie ako príklad a bez obmedzenia), s možnými negatívnymi účinkami na podnikanie a ekonomickú a/alebo finančnú situáciu Emitenta, ako aj jeho povesť.
Nižšie sú uvedené rizikové faktory, ktoré by mohli byť podstatné pre Dlhopisy a posúdenie trhových rizík s nimi spojených.
Nie je možné zaručiť, že okrem rizikových faktorov popísaných nižšie neexistujú aj iné skutočnosti, ktoré by mohli mať vplyv na Dlhopisy a s nimi spojené riziká.
Rizikové faktory spojené s Dlhopismi boli rozdelené do týchto kategórií:  Rizikové faktory týkajúce sa slovenského právneho rámca pre kryté dlhopisy;  Rizikové faktory týkajúce sa ustanovení a obmedzení Podmienok;  Rizikové faktory súvisiace s ustanoveniami Dlhopisov o vyplatení výnosu;  Právne a regulačné rizikové faktory; a  Rizikové faktory spojené s obchodovaním Dlhopisov Súčasťou krycieho súboru pokrývajúceho záväzky Emitenta z Dlhopisov budú najmä hypotekárne úvery zabezpečené riadne zriadeným záložným právom v prvom poradí k založenej nehnuteľnosti (ďalej len Hypotekárne úvery) v prospech Emitenta a určité náhradné aktíva, ako napríklad peniaze a cenné papiere.
Všetky aktíva, ktoré sú súčasťou krycieho súboru musia spĺňať príslušné požiadavky alebo kritéria stanovené v Zákone o bankách.
Aby bol Hypotekárny úver vhodný na zahrnutie do krycieho súboru, musí spĺňať príslušné požiadavky vrátane, okrem iného, pomeru výšky Hypotekárneho úveru k hodnote založenej nehnuteľnosti (v angličtine: the loan-to-value limit) podľa ktorého nesplatená istina príslušného Hypotekárneho úveru nepresiahne 80 % hodnoty založenej nehnuteľnosti s výnimkami v obmedzenom rozsahu.
Taktiež sa vyžaduje, aby Emitent pravidelne prehodnocoval hodnotu založených nehnuteľností a celková hodnota aktív krycieho súboru musí byť vždy aspoň 105 % hodnoty krytých záväzkov, pričom Emitent je povinný v zmysle zákona vypočítavať ukazovateľ krytia k poslednému dňu kalendárneho mesiaca.
V podstate rovnakým spôsobom budú tieto požiadavky dodržané aj v rámci novely zákona 454/2021 Z. z. o bankách (ďalej len Implementačný zákon CBD), ktorou sa implementuje smernica Európskeho parlamentu a Rady   2019/2162 z 27. novembra 2019 o emisii krytých dlhopisov a verejnom dohľade nad krytými dlhopismi (ďalej len Smernica EÚ o krytých dlhopisoch).
Implementačný zákon CBD nadobúda účinnosť 8. júla 2022.
Všetky založené nehnuteľnosti sa nachádzajú na území Slovenskej republiky, v súlade s požiadavkami platných právnych predpisov Slovenskej republiky.
Tieto požiadavky budú platiť aj v budúcnosti na základe Implementačného zákona CBD.
Hodnota založených nehnuteľností ako aj hodnota hypotekárnych úverov, ktoré sú súčasťou krycieho súboru môže klesnúť v priebehu času, najmä v prípade všeobecného poklesu hodnoty nehnuteľností nachádzajúcich sa na území Slovenskej republiky.
V takýchto prípadoch sa môže stať hodnota Hypotekárnych úverov nedostatočnou na úplné pokrytie vydaných a nesplatených Dlhopisov napriek príslušnej zákonnej ochrane a zákonným požiadavkám uvedeným v § 67 a nasl.
Zákona o bankách.
Pokiaľ bude Emitent solventný a bude prevádzkovať svoje podnikanie, bude mať povinnosť doplniť do krycieho súboru dodatočné kvalifikované aktíva tak, aby požadovaný ukazovateľ krytia zostal zachovaný.
Ale v prípade konkurzu, nútenej správy alebo obdobnej situácie, kedy bude schopnosť Emitenta generovať ďalšie kvalifikované aktíva obmedzená, hodnota aktív v krycom súbore môže poklesnúť pod požadovanú úroveň a nemusí tak postačovať na plné krytie všetkých krytých záväzkov, vrátane tých z Dlhopisov.
Je tiež potrebné upozorniť, že v dôsledku premeny hypotekárnych záložných listov vydaných Emitentom pred 1. januárom 2018 (ďalej len HZL) ako je opísané v článku 7 nižšie s názvom „Opis rámca slovenských krytých dlhopisov“, jediný spoločný krycí súbor slúži aj na krytie všetkých záväzkov Emitenta z týchto skôr vydaných hypotekárnych záložných listov.
Nároky Majiteľov dlhopisov z Dlhopisov sú čo do poradia uspokojenia rovnocenné (pari passu) s nárokmi skôr vydaných HZL a všetci investori budú mať rovnaké prednostné právo na uspokojenie vo vzťahu k celému kryciemu súboru.
Napokon tiež platí, že akýkoľvek podstatný celkový pokles hodnoty nehnuteľností na území Slovenskej republiky by mohol nepriaznivo ovplyvniť Emitentove prevádzkové výsledky, finančný stav, obchodné plány v budúcnosti a jeho schopnosť plniť si svoje záväzky vyplývajúce z Dlhopisov a hodnotu krycieho súboru.
V prípade konkurzu alebo nútenej správy Emitenta správca konkurznej podstaty alebo nútený správca (ďalej každý ako Správca) Emitenta prevezme správu Programu krytých dlhopisov a krycieho súboru (ďalej len program krytých dlhopisov), tak ako je definovaný v Zákone o bankách a netreba si ho pomýliť s Programom podľa tohto Základného prospektu).
Program krytých dlhopisov, ako je definovaný v Zákone o bankách, zahŕňa vo všeobecnosti všetky aktíva krycieho súboru, ako aj všetky záväzky vyplývajúce z Dlhopisov, všetky HZL vydané Emitentom v minulosti, akékoľvek iné kryté dlhopisy vydané Emitentom a ostatné kryté záväzky, ako napríklad zabezpečovacie deriváty (ak existujú) a súvisiace administratívne zmluvy a funkcie.
Správca bude povinný zhodnotiť, či správa programu nespôsobí celkové zníženie miery uspokojenia Majiteľov dlhopisov.
Ak Správca dospeje k záveru, že správa programu môže mať za následok zníženie miery uspokojenia Majiteľov dlhopisov, bude mať povinnosť oznámiť NBS svoj zámer previesť program alebo jeho časť na jednu alebo viac bánk so sídlom v Slovenskej republike a pokúsiť sa o takýto prevod.
V dôsledku tohto oznámenia sa splatnosť Dlhopisov upraví v súlade s § 67 ods. 10 a 11 Zákona o bankách (tzv. soft bullet extension) takto:   počas prvého mesiaca po doručení oznámenia o prevode NBS sa dátumy splatnosti nebudú upravovať,   od prvého dňa druhého mesiaca až do posledného dňa dvanásteho mesiaca po doručení návrhu na prevod NBS sa akýkoľvek dátum splatnosti istiny na základe Dlhopisov spadajúcich do tohto obdobia predĺži o 12 mesiacov a   ak Správca požaduje predĺženie obdobia na vykonanie prevodu, dátum splatnosti istiny podľa akýchkoľvek Dlhopisov v období nasledujúcich 12 mesiacov bude predĺžený o ďalších 12 mesiacov.
To isté platí pre konečné dátumy splatnosti, ktoré už boli predĺžené počas prvého predlžovacieho obdobia.
Platby úrokov a ostatné podmienky Dlhopisov nebudú ovplyvnené, ale Majitelia dlhopisov nebudú nijak inak kompenzovaní a ani nebudú mať žiadne právne nároky z dôvodu posunu splatnosti Dlhopisov.
V podstate to isté predĺženie splatnosti bude platiť podľa § 82 Zákona o bankách, v znení Implementačného zákona CBD.
Nový režim tiež objasňuje, že predĺženie splatnosti sa uplatní na návrh riešenia a že predĺženie nemôže viesť k zmene pôvodného poradia splatnosti nesplatených tranží Krytých dlhopisov.
Predĺženie splatností v takomto prípade bude účinné odo dňa doručenia oznámenia o prevode programu zo strany správcu na NBS a nebude podliehať ďalšiemu povoleniu alebo súhlasu NBS.
Ak sa prevod neuskutoční, odložená istina sa stane splatná v posledný deň predlžovacieho obdobia.
Predĺženie konečných dátumov splatnosti sa nevzťahuje na splatnosti HZL vydaných pred 1. januárom 2018.
Ak dátum splatnosti ktorejkoľvek tranže HZL nastane počas obdobia na vykonanie prevodu, Správca bude povinný zaplatiť istinu majiteľom HZL podľa pôvodného plánu.
Režim HZL sa však môže zmeniť na základe Implementačného zákona CBD a predĺženie splatnosti sa môže za určitých podmienok uplatniť aj na HZL.
Prevod samotného programu bude podliehať predchádzajúcemu schváleniu NBS.
Ak sa uskutoční takýto prevod, totožnosť Emitenta Dlhopisov sa zmení na banku, ktorá je nadobúdateľom, t. j. dlžníkom podľa Dlhopisov sa stane iná banka so sídlom v Slovenskej republike.
Toto nemá vplyv na podmienky samotných Dlhopisov, ale úverová bonita nového emitenta sa môže líšiť od úverovej bonity Emitenta.
Podľa § 55 ods. 10 Zákona o bankách a § 195a ods. 7 Zákona o konkurze sa na platnosť a účinnosť prevodu programu alebo jeho časti v prípade konkurzu alebo nútenej správy nevyžaduje súhlas Majiteľov dlhopisov.
V prípade konkurzu alebo nútenej správy Emitenta správca konkurznej podstaty alebo nútený správca (ďalej každý ako Správca) Emitenta prevezme správu Programu krytých dlhopisov a krycieho súboru (ďalej len program krytých dlhopisov), tak ako je definovaný v Zákone o bankách a netreba si ho pomýliť s Programom podľa tohto Základného prospektu).
Program krytých dlhopisov, ako je definovaný v Zákone o bankách, zahŕňa vo všeobecnosti všetky aktíva krycieho súboru, ako aj všetky záväzky vyplývajúce z Dlhopisov, všetky HZL vydané Emitentom v minulosti, akékoľvek iné kryté dlhopisy vydané Emitentom a ostatné kryté záväzky, ako napríklad zabezpečovacie deriváty (ak existujú) a súvisiace administratívne zmluvy a funkcie.
Správca bude povinný zhodnotiť, či správa programu nespôsobí celkové zníženie miery uspokojenia Majiteľov dlhopisov.
Ak Správca dospeje k záveru, že správa programu môže mať za následok zníženie miery uspokojenia Majiteľov dlhopisov, bude mať povinnosť oznámiť NBS svoj zámer previesť program alebo jeho časť na jednu alebo viac bánk so sídlom v Slovenskej republike a pokúsiť sa o takýto prevod.
V dôsledku tohto oznámenia sa splatnosť Dlhopisov upraví v súlade s § 67 ods. 10 a 11 Zákona o bankách (tzv. soft bullet extension) takto:   počas prvého mesiaca po doručení oznámenia o prevode NBS sa dátumy splatnosti nebudú upravovať,   od prvého dňa druhého mesiaca až do posledného dňa dvanásteho mesiaca po doručení návrhu na prevod NBS sa akýkoľvek dátum splatnosti istiny na základe Dlhopisov spadajúcich do tohto obdobia predĺži o 12 mesiacov a   ak Správca požaduje predĺženie obdobia na vykonanie prevodu, dátum splatnosti istiny podľa akýchkoľvek Dlhopisov v období nasledujúcich 12 mesiacov bude predĺžený o ďalších 12 mesiacov.
To isté platí pre konečné dátumy splatnosti, ktoré už boli predĺžené počas prvého predlžovacieho obdobia.
Platby úrokov a ostatné podmienky Dlhopisov nebudú ovplyvnené, ale Majitelia dlhopisov nebudú nijak inak kompenzovaní a ani nebudú mať žiadne právne nároky z dôvodu posunu splatnosti Dlhopisov.
V podstate to isté predĺženie splatnosti bude platiť podľa § 82 Zákona o bankách, v znení Implementačného zákona CBD.
Nový režim tiež objasňuje, že predĺženie splatnosti sa uplatní na návrh riešenia a že predĺženie nemôže viesť k zmene pôvodného poradia splatnosti nesplatených tranží Krytých dlhopisov.
Predĺženie splatností v takomto prípade bude účinné odo dňa doručenia oznámenia o prevode programu zo strany správcu na NBS a nebude podliehať ďalšiemu povoleniu alebo súhlasu NBS.
Ak sa prevod neuskutoční, odložená istina sa stane splatná v posledný deň predlžovacieho obdobia.
Predĺženie konečných dátumov splatnosti sa nevzťahuje na splatnosti HZL vydaných pred 1. januárom 2018.
Ak dátum splatnosti ktorejkoľvek tranže HZL nastane počas obdobia na vykonanie prevodu, Správca bude povinný zaplatiť istinu majiteľom HZL podľa pôvodného plánu.
Režim HZL sa však môže zmeniť na základe Implementačného zákona CBD a predĺženie splatnosti sa môže za určitých podmienok uplatniť aj na HZL.
Prevod samotného programu bude podliehať predchádzajúcemu schváleniu NBS.
Ak sa uskutoční takýto prevod, totožnosť Emitenta Dlhopisov sa zmení na banku, ktorá je nadobúdateľom, t. j. dlžníkom podľa Dlhopisov sa stane iná banka so sídlom v Slovenskej republike.
Toto nemá vplyv na podmienky samotných Dlhopisov, ale úverová bonita nového emitenta sa môže líšiť od úverovej bonity Emitenta.
Podľa § 55 ods. 10 Zákona o bankách a § 195a ods. 7 Zákona o konkurze sa na platnosť a účinnosť prevodu programu alebo jeho časti v prípade konkurzu alebo nútenej správy nevyžaduje súhlas Majiteľov dlhopisov.
Návratnosť investície do Dlhopisov môže byť nižšia ako očakávaná v prípade, ak Majiteľ dlhopisu tieto predá pred ich konečnou splatnosťou.
V Konečných podmienkach každej emisie Dlhopisov bude ustanovené, či má Majiteľ dlhopisov právo na predčasné splatenie Dlhopisov alebo či Emitent môže za predpokladu výskytu určitých špecifických udalostí definovaných v Konečných podmienkach emisie Dlhopisov tieto predčasne splatiť.
Majitelia dlhopisov môžu byť tiež vystavení riziku, že zdroje získané z predčasného splatenia Dlhopisov nebudú schopní opätovne investovať takým spôsobom, aby získali rovnaký výnos aký mali z investície do Dlhopisov.
V súlade s podmienkami Dlhopisov a v súlade s prevládajúcou trhovou praxou pre vydávanie dlhopisov slovenskými úverovými inštitúciami na domácom slovenskom trhu nespôsobí neplnenie záväzkov Emitenta z Dlhopisov predčasnú splatnosť záväzkov Emitenta voči Majiteľom dlhopisov ani nevznikne nárok Majiteľov dlhopisov požadovať predčasné splatenie Dlhopisov.
V prípade neplnenia platobných povinností Emitenta budú mať Majitelia dlhopisov právo žalovať Emitenta o úhradu a budú mať tiež prospech z práva na samostatné uspokojenie z majetku v krycom súbore v prípadnom exekučnom konaní.
Majitelia dlhopisov však nemajú žiadne právo požadovať predčasné splatenie celej čiastky istiny.
Neplnenie Emitenta tiež spôsobí zvolanie Schôdze, neexistuje však spoločný zástupca Majiteľov dlhopisov a každý Majiteľ dlhopisov bude musieť vo všeobecnosti vymáhať svoje práva voči Emitentovi individuálne.
Návratnosť investície do Dlhopisov môže byť nižšia ako očakávaná v prípade, ak Majiteľ dlhopisu tieto predá pred ich konečnou splatnosťou.
V Konečných podmienkach každej emisie Dlhopisov bude ustanovené, či má Majiteľ dlhopisov právo na predčasné splatenie Dlhopisov alebo či Emitent môže za predpokladu výskytu určitých špecifických udalostí definovaných v Konečných podmienkach emisie Dlhopisov tieto predčasne splatiť.
Majitelia dlhopisov môžu byť tiež vystavení riziku, že zdroje získané z predčasného splatenia Dlhopisov nebudú schopní opätovne investovať takým spôsobom, aby získali rovnaký výnos aký mali z investície do Dlhopisov.
V Konečných podmienkach uvedený celkový objem emisie predstavuje maximálny objem danej emisie Dlhopisov, pričom skutočne umiestnený objem emisie môže byť nižší, prípadne sa môže počas existencie emisie Dlhopisov meniť, a to až do dátumu jej splatnosti.
Celkový objem emisie je podmienený dopytom po týchto Dlhopisoch, prípadných spätných nákupoch Dlhopisov Emitentom či ich predčasnej splatnosti.
Z predpokladaného celkového objemu emisie preto nemožno vyvodzovať akékoľvek závery týkajúce sa likvidity Dlhopisov na sekundárnom trhu.
Všetky výpočty a platby Majiteľom dlhopisov z Dlhopisov bude vykonávať Emitent.
Za tieto úlohy nebude zodpovedný žiadny nezávislý výpočtový agent ani správca platieb.
Všetky administratívne úlohy súvisiace s Programom a Dlhopismi bude plniť výlučne Emitent.
Je to v súlade s prevládajúcou trhovou praxou pre vydávanie dlhopisov slovenskými úverovými inštitúciami na domácom slovenskom trhu a Emitent prijal opatrenia na zvládnutie možných konfliktov záujmov v súlade s platným nariadením, investori by si však mali uvedomiť, že sa nemôžu spoliehať na nestranných agentov – tretie osoby.
Podrobné postupy a požiadavky na platby z Dlhopisov sú uvedené v Podmienke 9 Podmienok s názvom „Platobné podmienky“.
Majitelia dlhopisov sú vystavení riziku, že Emitent nie je obmedzený vo vydávaní ďalších dlhových cenných papierov ani výške dlhu, ktorý mu môže vzniknúť alebo ktorý môže zabezpečiť.
Emitent tiež nie je povinný osobitne informovať Majiteľov dlhopisov o emitovaní, vzniku alebo zabezpečení ďalšieho dlhu (s výnimkou zverejňovania pravidelných finančných správ).
Emitovanie, vznik alebo zabezpečenie ďalšieho dlhu môže mať negatívny dopad na trhovú cenu Dlhopisov a Emitentovu schopnosť splniť všetky záväzky vyplývajúce mu z vydaných Dlhopisov a môže znížiť sumu, ktorú by boli Majitelia dlhopisov schopní získať v prípade konkurzu Emitenta.
Zhoršenie finančnej situácie Emitenta môže mať na Majiteľov dlhopisov výrazný negatívny dopad, vrátane prerušenia vyplácania úrokových výnosov alebo zníženia sumy istiny Dlhopisov a v prípade likvidácie Emitenta aj stratu celej investície.
Riziko spočíva v poklese trhovej ceny takýchto Dlhopisov v dôsledku zmeny úrokových sadzieb.
Nominálna úroková sadzba Dlhopisov s pevnou úrokovou sadzbou je po dobu existencie Dlhopisov pevná, no aktuálna úroková sadzba na kapitálovom trhu sa mení.
So zmenou trhovej úrokovej sadzby sa tiež mení trhová cena Dlhopisov s pevnou úrokovou sadzbou, ale v opačnom smere.
Ak sa trhová úroková sadzba zvýši, trhová cena Dlhopisov s pevnou úrokovou sadzbou sa spravidla zníži na úroveň, kedy sa výnos takýchto Dlhopisov približne rovná trhovej úrokovej sadzbe.
Ak sa trhová úroková sadzba naopak zníži, trhová cena Dlhopisov s pevnou úrokovou sadzbou sa spravidla zvýši na úroveň, kedy sa výnos takýchto Dlhopisov približne rovná trhovej úrokovej sadzbe.
Majitelia dlhopisov sú vystavení riziku, že cena takýchto Dlhopisov klesne ako výsledok zmeny úrokových sadzieb, pričom ceny takýchto Dlhopisov sú viac volatilné ako ceny Dlhopisov s pevnou úrokovou sadzbou a môžu výraznejšie reagovať na zmeny trhových úrokových sadzieb v porovnaní s Dlhopismi s obdobnou splatnosťou nesúcimi úrok.
Predstavuje riziko kolísania úrokovej sadzby, v dôsledku čoho nie je možné vopred stanoviť výnos týchto Dlhopisov a investori sú tak vystavení riziku neistého úrokového príjmu. Úrok Dlhopisov s pohyblivým úrokom bude súvisieť s indexmi referenčných hodnôt (na účely tohto rizikového faktoru každý z nich jednotlivo Referenčná hodnota a spoločne Referenčné hodnoty), napr. medzibanková úroková referenčná sadzba v eurách (Euro Interbank Offered Rate)   alebo iná Referenčná hodnota.
EURIBOR, LIBOR, PRIBOR a iné Referenčné sadzby podliehajú usmerneniam zo strany vnútroštátnych, medzinárodných a iných regulačných orgánov, pričom vznikajú návrhy ich reformy.
Niektoré z týchto reforiem sú už účinné, zatiaľ čo ostatné sa ešte len budú implementovať.
Tieto reformy môžu spôsobiť, že sa príslušné Referenčné sadzby budú správať inak ako v minulosti, resp. budú mať iné dôsledky, ktoré nemožno predvídať.
Akýkoľvek takýto dôsledok by mohol mať podstatný nepriaznivý dopad na akékoľvek Dlhopisy spojené s Referenčnou sadzbou.
Hlavným právnym predpisom v danej oblasti je nariadenie Európskeho Parlamentu a Rady   2016/1011 z 8. júna 2016 o indexoch používaných ako referenčné hodnoty vo finančných nástrojoch a finančných zmluvách alebo na meranie výkonnosti investičných fondov, ktorým sa menia smernice 2008/48/ES a 2014/17/EÚ a nariadenie   596/2014 (ďalej len Nariadenie o referenčných hodnotách).
Nariadenie o referenčných hodnotách je účinné od 1. januára 2018 a vzťahuje sa na správcov a v určitých aspektoch aj na prispievateľov a regulovaných používateľov Referenčných hodnôt v EÚ.
Nariadenie referenčných hodnotách okrem iného vyžaduje, že   správcovia referenčných hodnôt musia mať udelené povolenie (alebo ak nemajú sídlo v EÚ, budú musieť splniť požiadavky týkajúce sa rovnosti, uznania a schválenia) a musia dodržať rozsiahle požiadavky súvisiace so správou Referenčných hodnôt, a   Referenčné hodnoty správcov bez udeleného povolenia sa nemôžu používať.
Rozsah Nariadenia o referenčných hodnotách je široký a okrem tzv. indexov kritických referenčných hodnôt sa takisto môže potenciálne vzťahovať na  mnohé úrokové indexy, ak na nich niektoré finančné nástroje, s ktorými sa obchoduje na obchodnom mieste, odkazujú, alebo na   systematické internalizátory (alebo v súvislosti s ktorými bola podaná žiadosť o ich prijatie na obchodovanie na obchodnom mieste), finančné zmluvy a investičné fondy.
Nariadenie o referenčných hodnotách môže mať významný dopad na Dlhopisy spojené s Referenčnou hodnotou alebo indexom považovaným za Referenčnú hodnotu, najmä ak sa zmení metodika alebo iné podmienky referenčnej hodnoty s cieľom splniť požiadavky Nariadenia o referenčných hodnotách.
Takéto zmeny by okrem iného mohli mať za následok zníženie, zvýšenie alebo iné ovplyvnenie volatility zverejnenej sadzby alebo ukazovateľa Referenčnej hodnoty.
Správcovia Referenčných hodnôt môžu uplatniť chybové pravidlá (ďalej len Chybové pravidlá), ktoré stanovujú, ako títo správcovia Referenčnej hodnoty budú riešiť chyby, ktoré môžu vzniknúť pri stanovenom postupe určenia príslušnej Referenčnej hodnoty.
Tieto Chybové pravidlá môžu obsahovať podstatné prahové hodnoty, čo znamená, že nesprávne stanovená Referenčná hodnota nebude upravená v prípade, že nebude porušená príslušná podstatná prahová hodnota.
Okrem toho sa v Chybových pravidlách môže rozlišovať medzi chybami, ktoré sa zistia pri kontrolách nad ich dodržiavaním ešte pred časom uzávierky stanoveným v príslušných Chybových pravidlách na opravu príslušnej Referenčnej hodnoty, a chyby, ktoré sa zistia až po čase závierky.
V prípade, že sa chyba zistí pred príslušným časom závierky, chybné pravidlá môžu umožniť správcovi Referenčnej hodnoty, aby príslušnú Referenčnú hodnotu opravil.
V dôsledku akejkoľvek takejto opravy môže dôjsť k zníženiu Referenčnej hodnoty oproti tej, ktorá bola pôvodne stanovená.
Ak by Referenčná hodnota zanikla alebo by inak nebola k dispozícii, alebo ak nastane iný Prípad referenčnej hodnoty (ako je definovaný v Podmienkach), úroková sadzba pre Dlhopisy s pohyblivou úrokovou sadzbou, ktoré sú spojené s takouto Referenčnou hodnotou (Referenčná sadzba), bude na príslušné obdobie určená postupom podľa článku 7.10 Podmienok.
Akýkoľvek takýto postup by mohol mať podstatný nepriaznivý dopad na hodnotu a návratnosť takýchto Dlhopisov.
Dlhopisy nie sú kryté žiadnym zákonným systémom ochrany.
Okrem toho pre Dlhopisy neexistuje dobrovoľný systém ochrany vkladov.
V prípade platobnej neschopnosti Emitenta sa teda investori do Dlhopisov nemôžu spoliehať na to, že im akékoľvek (zákonné alebo dobrovoľné) ochranné systémy nahradia stratu kapitálu investovaného do Dlhopisov, a môžu stratiť celú svoju investíciu.
V súlade s § 180a Zákona o konkurze, ktorým bol do slovenského právneho poriadku transponovaný článok 108 BRRD, sa v prípade konkurzu Emitenta výťažok zo speňaženia majetku, ktorý tvorí všeobecnú konkurznú podstatu, primárne použije na uspokojenie pohľadávok z chránených vkladov v tomto poradí:  pohľadávky fondu ochrany vkladov, vrátane tých, ktoré sú v rozsahu náhrad vyplatených vkladateľom podľa § 11 ods. 1 zákona 118/1996 Z. z. o ochrane vkladov, v znení neskorších predpisov (ďalej len Zákon o ochrane vkladov) alebo v rozsahu prostriedkov poskytnutých na riešenie krízovej situácie podľa § 13 ods. 4 písm. g) Zákona o ochrane vkladov; a  pohľadávky z chránených vkladov fyzických osôb a malých a stredných podnikov, ktoré prevyšujú úroveň krytia podľa § 11 ods. 4 Zákona o ochrane vkladov.
Uvedené riziko sa týka všetkých veriteľov nezabezpečených pohľadávok a tiež častí pohľadávok, ktoré neboli plne uspokojené z prípadného zabezpečenia, t. j. aktíva v krycom súbore.
Majitelia dlhopisov by si preto mali byť vedomí toho, že v prípade konkurzu Emitenta, a v rozsahu, v akom sa program krytých dlhopisov neprevedie a nároky Majiteľov budú kompenzované z výťažku z predaja krycieho súboru iba čiastočne, ich zostávajúce pohľadávky z Dlhopisov budú podriadené vyššie uvedeným pohľadávkam z chránených vkladov.
Návratnosť investície do Dlhopisov ovplyvňuje daňový režim platný v krajine sídla Emitenta, investora či v krajine, kde dochádza k prevodu cenného papiera.
Potenciálny investor by mal taktiež vykonať vlastné posúdenie výšky a druhu poplatkov, ktoré mu budú účtované v súvislosti s nadobudnutím, držbou alebo predajom Dlhopisov (napr. poplatok za vedenie a správu účtu cenných papierov).
Emitent bude platiť istinu a úroky z Dlhopisov v mene emisie.
Predstavuje to určité riziká súvisiace s menovou konverziou, ak sú finančné aktivity investora denominované hlavne v inej mene alebo menovej jednotke (ďalej len Mena investora) ako je mena emisie.
Patrí sem aj riziko podstatnej zmeny výmenných kurzov (vrátane zmien vyplývajúcich z devalvácie eura alebo revalvácie meny emisie) a riziko, že orgány, ktoré majú právomoc nad Menou investora, môžu uložiť alebo zmeniť kurzové kontroly.
Zhodnotenie Meny investora voči mene emisie by znížilo   výnos z Dlhopisov v ekvivalente Meny investora,   hodnotu ekvivalentu Meny investora pokiaľ ide o splatnú istinu z Dlhopisov, a   trhovú hodnotu Dlhopisov v ekvivalente Meny investora.
Vládne a menové orgány môžu (a niektoré tak už v minulosti urobili) zaviesť kurzové kontroly, ktoré by mohli mať nepriaznivý dopad na príslušný výmenný kurz.
V dôsledku toho by investori mohli dostať nižšie výnosy z Dlhopisov, ako očakávali, alebo aj žiadne výnosy, alebo nižšiu istinu, ako očakávali, alebo aj žiadnu istinu.
Výplaty výnosov alebo istiny Dlhopisov v prospech Majiteľov dlhopisov, ktorí   nespĺňajú daňové certifikácie, resp. požiadavky na identifikáciu (vrátane uvedenia informácie o vzdaní sa uplatňovania akýchkoľvek zákonov, ktoré zakazujú poskytovanie takýchto informácií daňovým úradom) alebo   sú finančnými inštitúciami, ktoré nespĺňajú zákon USA o daňovom súlade zahraničných účtov (U.S.
Foreign Account Tax Compliance Act), resp. akýchkoľvek medzištátnych dohôd (vrátane tej medzi Slovenskou republikou a Spojenými štátmi americkými), môžu byť predmetom zrážkovej dane vo výške 30 %.
Emitent nebude povinný vykonávať žiadne ďalšie platby v súvislosti s takýmito čiastkami zadržanými alebo zrazenými Emitentom alebo iným platobným agentom.
Dlhopisy neobsahujú protiinflačnú doložku a reálna hodnota investície do Dlhopisov môže klesať zároveň s tým, ako inflácia znižuje hodnotu meny.
Inflácia tiež spôsobuje pokles reálneho výnosu z Dlhopisov.
Ak výška inflácie prekročí výšku nominálnych výnosov z Dlhopisov, hodnota reálnych výnosov z Dlhopisov bude negatívna.
Podľa údajov Štatistického úradu Slovenskej republiky dosahovala medziročná miera inflácie v januári 2022 hodnotu 8,4 %.
Dlhopisy nemusia mať v čase vydania zriadený obchodný trh a nikdy sa ani nemusí rozvinúť.
Ak sa trh rozvinie, nemusí byť veľmi likvidný.
Investori teda nemusia byť schopní predať svoje Dlhopisy ľahko alebo za ceny, ktoré im zabezpečia výnos porovnateľný s podobnými investíciami, pre ktoré existuje rozvinutý sekundárny trh.
Je možné, že na nelikvidnom trhu nebude môcť investor kedykoľvek predať svoje Dlhopisy za spravodlivé trhové ceny.
Možnosť predať Dlhopisy môže byť dodatočne obmedzená z dôvodov špecifických pre danú krajinu.
Emitent ďalej nemôže garantovať cenu, za ktorú sa budú dať Dlhopisy na sekundárnom trhu kúpiť, respektíve predať.
Cenu ovplyvňujú aktuálne trhové podmienky a preto sa v priebehu obchodovania mení.
Historický vývoj cien Dlhopisov nemôže byť považovaný za ukazovateľ budúceho vývoja cien.
Majitelia dlhopisov sú tak vystavení riziku nepriaznivého vývoja trhových cien nimi vlastnených Dlhopisov, čo sa môže prejaviť v prípade, ak sa ich rozhodnú predať pred ich konečnou splatnosťou.
V prípade, ak sa Majiteľ dlhopisu rozhodne držať Dlhopisy do ich konečnej splatnosti, menovitá hodnota a výnos bude vyplatený v zmysle Konečných podmienok emisie.
Existuje tiež riziko, že obchodovanie s Dlhopismi na príslušnej burze môže byť z výnimočných ekonomických, regulačných alebo technických dôvodov pozastavené, prerušené alebo ukončené, a to aj bez akéhokoľvek zavinenia či vplyvu Emitenta.
Dlhopisy nesú riziko kreditnej marže Emitenta, ktorá sa môže počas životnosti Dlhopisov zvýšiť, čo má za následok pokles trhovej ceny Dlhopisov.
Hlavné faktory vplývajúce na kreditnú maržu sú okrem iného najmä bonita a rating Emitenta, pravdepodobnosť zlyhania Emitenta a zostatková splatnosť Dlhopisov.
Celková ekonomická situácia, likvidita trhu, všeobecná úroveň úrokových sadzieb, celkový ekonomický vývoj a mena, v ktorej sú Dlhopisy denominované, sú rovnako faktory s pozitívnym alebo negatívnym vplyvom na riziko kreditnej marže Emitenta a potenciálni investori do Dlhopisov by všetky tieto faktory mali zvážiť.
Existuje riziko, že systém vysporiadania Centrálneho depozitára cenných papierov SR alebo nadväzujúce evidencie medzinárodných centrálnych depozitárov ako sú Euroclear alebo Clearstream, prípadne prepojenia medzi nimi, sa stanú z technických alebo regulačných príčin nefunkčné, napríklad aj v prípade zmeny právnych predpisov alebo vnútorných postupov depozitárov.
Na takúto udalosť nemá Emitent žiaden vplyv, avšak problémy s vysporiadaním alebo obmedzenie možnosti držať Dlhopisy prostredníctvom medzinárodných centrálnych depozitárov môžu mať negatívny vplyv na cenu Dlhopisov a môžu tiež spôsobiť, že nedôjde k majetkovému vysporiadaniu obchodov s Dlhopismi.
Majitelia dlhopisov sú v prípade predaja Dlhopisov vystavení riziku zmeny trhovej ceny Dlhopisov.
Historický vývoj cien Dlhopisov nemôže byť považovaný za ukazovateľ budúceho vývoja cien ktorýchkoľvek Dlhopisov.
Vývoj trhových cien Dlhopisov závisí od rozličných faktorov, ako napríklad zmeny trhových úrokových sadzieb, politiky centrálnych bánk, celkového ekonomického vývoja, úrovne inflácie, zmeny v spôsobe zdaňovania alebo nedostatok alebo prebytok dopytu pre príslušné Dlhopisy.
Majitelia dlhopisov sú tak vystavení riziku nepriaznivého vývoja trhových cien nimi vlastnených Dlhopisov, čo sa môže prejaviť v prípade, ak sa ich rozhodnú predať pred ich konečnou splatnosťou.
Majitelia dlhopisov si musia byť vedomí, že Dlhopisy môžu byť vydané za vyššiu cenu ako je cena porovnateľných Dlhopisov na sekundárnom trhu, čo môže zvýšiť vplyv nepriaznivého vývoja trhových cien.
V prípade, ak sa Majiteľ dlhopisu rozhodne držať Dlhopisy do ich konečnej splatnosti, čiastka istiny bude splatená v hodnote, ktorá je uvedená v príslušných Konečných podmienkach.
Akýkoľvek rating Dlhopisov nemusí primerane odrážať všetky riziká investovania do Dlhopisov.
Rating môže byť tiež pozastavený, znížený alebo odobratý.
Takéto pozastavenie, zníženie alebo odobratie môže mať nepriaznivý dopad na trhovú hodnotu a obchodnú cenu Dlhopisov.
.ating nie je odporúčaním na kúpu, predaj alebo držbu cenných papierov a ratingová agentúra ho môže kedykoľvek upraviť alebo odobrať